Ковток літа у листопаді | Лікійка без наметів
Цей сезон у мене видався насиченим на Туреччину З одного боку, особливого вибору не було, а з іншого — чудово проведений час. Я повернулася з Ерджияса, але вдома не сиділося, хотілося ще моря. І тут це чудове пропозиція: похід по Лікійці з ночівками в будиночках. Майже відпочинок в готелі, тільки не лежання цілий день, а активна прогулянка. Я була готова навіть до прогулянки під дощем, адже вночі все одно обсохнеш, але дощ мене застав тільки на пересадці в Стамбулі. Взагалі все вийшло краще, ніж я могла собі уявити.
![](https://pohod-v-gory.com/wp-content/uploads/2022/09/0-2-1024x486.jpg)
Звіт про Лікійську стежку без наметів
Зустріч із гідом була призначена в готелі Фетхіє. Я прилетіла в Даламан і нервувала, що автобус поїде без мене, адже тим, хто з пересадкою, багаж видають в окремій залі, і треба трохи почекати. Але це виявилося зовсім не проблемою — автобус дочекався всіх. Наступного разу я хвилювалася тільки за те, щоб встигнути на цей же автобус назад в аеропорт. Жодних інших приводів для переживань не було.
МapS.me — геніальний винахід. Завдяки йому в Фетхіє готель знайшовся відразу. Там уже чекала гід Іра. Це мій перший досвід, коли головним гідом була дівчина, і це було інтригуюче. Чесно кажучи, різниці не відчула — Іра дуже професійна і турботлива, так само як і інші гіди цього клубу. Мій висновок: у туризмі все залежить від конкретної людини, і ніжна дівчина може твердо настояти на своєму, організувати все і представити в найкращому вигляді.
![](https://pohod-v-gory.com/wp-content/uploads/2022/09/1-2.jpg)
![](https://pohod-v-gory.com/wp-content/uploads/2022/09/2-2.jpg)
Західна Лікійська стежка в листопаді
Я очікувала побачити турецьку осінь, але отримала турецьке відхідне літо в листопаді. Спочатку море було досить тепле, потім трохи охололо, але все одно в ньому можна було купатися. Що ми, власне, постійно й робили.
![](https://pohod-v-gory.com/wp-content/uploads/2022/09/3-2-1024x485.jpg)
Уся західна Лікійка — це здебільшого стежка вздовж моря, то нижче, то вище. Коли йдеш прямо над морем, постійно хочеться купатися, бухточки так і манять. Ну і неймовірний простір. Розкинь руки і полетиш, що з успіхом зробила одна наша дівчина на параплані в Олюденізі. Прибігла потім схвильована і щаслива. А я воліла провести цей час на пляжі, спілкуючись із морем.
![](https://pohod-v-gory.com/wp-content/uploads/2022/09/4-2.jpg)
![](https://pohod-v-gory.com/wp-content/uploads/2022/09/5-2.jpg)
![](https://pohod-v-gory.com/wp-content/uploads/2022/09/6-2.jpg)
Враження від походу
Весь похід вийшов дуже яскравим. Практично не було моментів, коли було важко йти (спальники і намети не потрібні), тому всі насолоджувалися кожною миттю. Спочатку був місто-привид Каякой, де ми забралися в таку ж церкву-привид.
![](https://pohod-v-gory.com/wp-content/uploads/2022/09/7-2-486x1024.jpg)
Пили вино вночі на пляжі в Олюденізі і не могли надивитися на зірки. Спускалися в долину Метеликів, переплутали стежки і лізли по стрімкій стіні. Потім, звичайно, схаменулися, знайшли стежку, вниз до темряви так і не встигли, але драйв від скелелазіння залишився божевільний.
![](https://pohod-v-gory.com/wp-content/uploads/2022/09/8-2.jpg)
![](https://pohod-v-gory.com/wp-content/uploads/2022/09/9-2.jpg)
Зупинялися в глемпінгу (гламурний кемпінг) з гойдалкою над прірвою і вечерею при свічках.
![](https://pohod-v-gory.com/wp-content/uploads/2022/09/10-1.jpg)
![](https://pohod-v-gory.com/wp-content/uploads/2022/09/11-1.jpg)
І всюди багато-багато турецького чаю.
![](https://pohod-v-gory.com/wp-content/uploads/2022/09/12-1-1024x485.jpg)
Але два місця мені особливо запали в душу: готель на горі з басейном, який зливається з морем, і вісімнадцять кілометрів піщаного пляжу під Патарою, вздовж якого ми бродили. Від цих спогадів щемить у грудях.
![](https://pohod-v-gory.com/wp-content/uploads/2022/09/13-1.jpg)
![](https://pohod-v-gory.com/wp-content/uploads/2022/09/14-1.jpg)
![](https://pohod-v-gory.com/wp-content/uploads/2022/09/15-1.jpg)
![](https://pohod-v-gory.com/wp-content/uploads/2022/09/16-1.jpg)
![](https://pohod-v-gory.com/wp-content/uploads/2022/09/17-1.jpg)
Фінальною точкою подорожі було містечко Каш. Таке грецьке, затишне, тепле.
![](https://pohod-v-gory.com/wp-content/uploads/2022/09/18-1.jpg)
![](https://pohod-v-gory.com/wp-content/uploads/2022/09/19-1.jpg)
![](https://pohod-v-gory.com/wp-content/uploads/2022/09/20-1.jpg)
![](https://pohod-v-gory.com/wp-content/uploads/2022/09/21-1.jpg)
![](https://pohod-v-gory.com/wp-content/uploads/2022/09/22-1.jpg)
Через низький сезон Ірі вдалося дуже бюджетно домовитися про поїздку на дванадцятиметровій яхті. Ми п’ять годин плавали по островах і пляжах, грілися на сонечку перед від’їздом додому в сніг. Фінальна вечеря в ресторанчику Каша здивувала місцевим прочитанням кальмара.
![](https://pohod-v-gory.com/wp-content/uploads/2022/09/23-1-1024x485.jpg)
Так і взагалі всю дорогу харчувалися ми чудово. Вибору не було, але те, що пропонувалося, було відмінним (чорба з сочевиці, свіжа риба, домашня курка), дозволяли собі випити вина.
Подорож вийшла легкою і повітряною, веселою і дуже дружньою. Як прощання з літом викликає смуток, такі ж почуття викликало і прощання з новими друзями.
![](https://pohod-v-gory.com/wp-content/uploads/2022/09/24-1.jpg)
![](https://pohod-v-gory.com/wp-content/uploads/2022/09/25-1.jpg)
![](https://pohod-v-gory.com/wp-content/uploads/2022/09/26-1.jpg)
Останню ніч я провела на самоті в готелі Фетхіє прямо на березі. З Каша можна було поїхати на прямому трансфері в аеропорт, але мені хотілося побути наодинці з морем перед довгою зимою. О шостій ранку, коли тільки світає, я побігла купатися, і ніяк не могла вибратися на берег, море не відпускало.
![](https://pohod-v-gory.com/wp-content/uploads/2022/09/27-1-1024x485.jpg)
Підсумок звіту про Лікійку без наметів
Це був мій другий похід по Західній Лікійці, перший був класикою з рюкзаками. Так от, я серйозно думаю, а чи не спробувати мені ще варіант без рюкзаків, але в наметах. Туди так манить повернутися!